Фьодор Тютчев
На пода седнала сама…

Превод от руски: Кирил Кадийски, —

chitanka.info

На пода седнала сама,

като във въглени студени

тя в купчината от писма

се ровеше с ръце вдървени.

Познатите листа в ръка

държеше, гледаше ги вяло —

душата хвърля взор така

към изоставеното тяло.

О, колко отлетял и скъп

живот — безкрайно надалече!

О, колко мигове на скръб,

любов и радост, мъртва вече!…

Стоях и гледах онемял,

готов да падна на колене,

и ме обзе ужасна жал —

мил призрак сякаш бе пред мене.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.